Natten bleknar i ett regn och mörkret flyr
Allting vaknar upp igen när dagen gryr
Så mycket gott som gör dig glad Och ovanför vår vackra stad
finns himmelen som bara London har
Släcker lyktor här och var, men ser man på
Ljus och värme finns det kvar i stan ändå
Och glöm sen aldrig vad det är som vilar tryggt, högt ovan där
Himmelen som bara London har
Brygg dig en kopp te
Bara njut och drick
Och vill du se nåt större nu, så stannar du och vänder upp din blick
Du fick
låna slantar av en vän i går, på stan
Tänkte det blir bättre sen, till morgondan
Men natten gick ju i ett slag I morgon, ja, det blev i dag
Med hopp om livet lever lyckan kvar
under himmelen som bara London har
God morgon, Jack!
Amiral på däck!
Lyssna
Dystra tider drar förbi Allt ljusnar snart
Då hörs glädjens melodi så högt och klart
Allt väl, barn?
Känn dig trygg i allt du gör
Det finns magi där ovanför
Har du sett, så skön och underbar
Det är himmelen som bara London har
Skön och underbar
MARY POPPINS KOMMER TILLBAKA
Körsbärsvägen, London Under den stora depressionens tid
Milda musslor! De har gjort det igen!
De korkade koljorna ringer Big Ben för tidigt!
Ovädersmoln vid horisonten, sir.
På väg rakt mot Körsbärsvägen.
Skalka luckorna, herr Briggare!
Grov sjö föröver, befarar jag.
Mikael!
Jane!
- Vad är det, Ellen? - Diskhon har exploderat!
Inte nu igen!
Annabel! John!
- Jag ringer rörmokarn, faster Jane. - Jag stänger av vattnet.
- Ellen, hämta en mopp. - Jag har bett honom att laga rören.
De är från romartiden.
Vad händer?
Gå inte in i köket, Georgie. Inte utan gummistövlar.
Ett rör har gått sönder.
Ursäkta.-Ellen! Öppnar du? Jag har rörmokarn här.
Det gick undan.
Här, Georgie. Ta dem.
Ja, jag kommer! Jösses...
God morgon.
- Inte ser de ut som rörmokare. - På telefon.
- Vi är advokater. - Jag som hoppades att ni dög nåt till.
- Vattnet är avstängt! - Och rörmokarn är på väg.
- Vad gör du här, faster Jane? - Vi delar ut frukost i möteslokalen.
Jag smög i väg för att få en kram.
Sluta upp med bankandet!
Klockan åtta en söndagsmorgon.
Vad gör ni med min mopp?
Ni får ursäkta, men vi måste arbete även på helger.
Vi skulle vilja tala med herr Back.
"Beslut om återtagande"?
Vänta där.
- Det tar hela förmiddagen att röja upp. - Jag kan ta kavajen.
Vargarna står för dörren.
Jag har god lust att ge dem en omgång.
- Det är rena Themsen där inne! - Jag röjer upp. Ställ fram frukosten.
Ja, nån måste ju göra det. Annars får vi svälta.
- Låt Ellen röja upp. - Det innebär merarbete för mig.
Häromdan hittade jag påsen från slaktaren på hatthyllan
och min hatt i skafferiet.
Jag måste borsta håret.
Mikael, glöm inte att du har besök.
Ursäkta.
- En lite kaotisk morgon. - Det verkar så.
Dessvärre kan vårt ärende inte dröja.
Ursäkta, herrn.
Ska det bli frukost på bara inlagd sill och marmelad?
Jag skulle ha handlat mat i går.
Då får det bli sill till frukost och marmelad till lunch.
- Vi tre kan gå och handla. - Tack, John.
- Vi skulle ju till parken i dag! - Vi kan ta vägen genom parken.
- Jag tar den, pappa. - Tack.-Den här vägen.
Vad gäller saken?
Hamilton Gooding och Templeton Frye.
Vi är från advokatfirman Gordy, Cordry, Gooding och Frye.
- Hur sa? - Ursäkta, det var inget.
"FURA"?
Er trädgårdsförening?
Nej, Förbundet för Underbetaldas Rättigheter som Arbetstagare.
Facklig organisatör. - Hon är facklig organisatör.
Ja, men vi driver också soppkök. Ett arbete utan slut i dessa tider.
- Säkert, fru Back. - Fröken Back. Jag är Mikaels syster.
- Min fru gick bort i fjol. - Så förfärligt. Stackars barn.
Ja, vi beklagar sorgen.
- Tack, men vad gäller saken? - Jag måste rusa.
Ni tog ett lån i Fidelity Fiduciary Bank
med ert hus som säkerhet
- Vad har du gjort? - Jag var tvungen.
Med Kate, och alla räkningar.
- Tiderna är hårda som de är. - Ja, ja... Hysch.
Ni ligger tydligen tre månader efter med avbetalningarna.
Ursäkta. Det var min fru Kate som skötte ekonomin.
Och jag har varit lite ur slag. Hur mycket är jag skyldig?
Dessvärre kräver banken nu att ni återbetalar hela lånet.
Hela lånet? Det är mer än jag tjänar på ett år. Det går inte.
Aj då. Ni har fem dagar på er.
Om ni inte har betalat före midnatt fredag måste vi tyvärr återta ert hus-
-och ni måste utrymma fastigheten.
- Men jag arbetar på Fidelity Fiduciary. - Inte som revisor, väl?
Nej, i kassan. På deltid. Jag är egentligen konstnär.
Men min far George Back var delägare.
- Betala lånet med bankaktierna efter far. - Dem skulle barnen få.
Aktier? I banken?
Det förändrar saken, eller hur?
- Är hon klar? - Laddad och klar, amiral.
- Har ni aktiebrevet? - Vad då?
Dokumentet som visar att ni äger aktierna.
Det ligger väl bland fars gamla papper.
Tre... två...
...ett!
Eld!
Milda makter!
Hyser ni anarkister?
Nej, det är amiralen, i grannhuset. Han skjuter salut varje hel timme.
- Han är över fem minuter sen. - Han har hamnat efter på senare år.
Liksom vi i dag.
Ni har blivit delgivna.
Vi hittar ut själva.-Kom, herr Frye.
Jag hoppas ni hittar aktiebrevet.
Adjö på er!
Ni har valt helt fel yrke.
Varför har du inte berättat om lånet?
Jag ville inte oroa dig, eller barnen.
Jag trodde jag skulle klara det. Det gjorde Kate.
Av alla dumma misstag...
- Jag får bara inte förlora huset. - Då ser vi till att det inte händer.
Ingen av oss har pengar, så vi måste hitta aktiebrevet.
Var tror du att far kan ha haft det?
På vinden, kanske.
- Förlåt att du blev indragen i det här. - Mikael... Mikael.
Vårt föräldrahem kan gå förlorat, så låtsas inte att allt är bra.
- Kommer vi att förlora vårt hem? - Nej då, faster Jane sa bara...
Var inte oroliga. Er pappa äger aktier i banken.
Du sa att våra pengar inte räcker.
Jag kan tjäna mer pengar.
Jag är bankman och bankmän tjänar pengar.
- Men du är inte bankman, du är målare. - Målare tjänar inga pengar.
Inte nuförtiden. Titta här...
Dagen har knappt börjat, och jag har redan skrapat ihop tio pund åt dig.
- Det är bäst vi går. - Ja, på med mössorna.
Vänta, John.
Georgie ska inte behöva göra slut på sina tio pund. Här får du.
Tack, pappa.
- På väg till parken, ser jag. - Just det, Ellen.
Ska vi gå upp på vinden och leta? Arbetet kan vänta.
Jag tar vinden, så tar du fars garderob.
- Vi lagar lunch när vi kommer hem. - Gillie stannar här.
Jisses, såna små vuxna ni har blivit.
- Pappa gav oss inte tillräckligt, va? - Nej.
Vi kan köpa dagsgammalt bröd för halva priset.
Det gjorde mamma.
Hej, Willoughby!
- Goddag, fru Dal! - Goddag på er, Georgie och tvillingarna.
- Duktig vovve. - Kom, Georgie. Vi har inte tid med sånt.
- Kan vi köpa ballonger? - Nej, vi har inte ens råd med mat!
Georgie Back! Gå inte på gräset!
Jag tar inte hand om det
för att folk ska trampa på det.
Ursäkta.
Tänk om pappa blir av med huset?
Då får vi komma på hur vi ska rädda det.
Du har rätt, det hade mamma gjort.
Nej.
Ett år har gått sen livet vände
Din låga skälvde och brann ut
Och nu, när svåra saker händer
jag önskar allt var som förut
Du hade kallat mig för tragisk
och skrattat lite torrt åt mig
I dessa rum fanns något magiskt
som fattats
sen vi miste dig
Av frågor hela huset kryllar
John undrar sånt jag knappt förstår
Jag tycker både stort och smått förbryllar
Hur borstar jag vår dotters hår?
När Georgie bad om nån förklaring
då fann du svar, sa aldrig nej
Och jag saknar våra samtal, raring
Det tystnat
sen vi miste dig
Vintern är slut
men kylan är kvar
Snön har nu smält
men vart körsbärsträd står ännu bart
Aktiebrevet...
Aktiebrevet.
Jag strävar på fast hjärtat gråter
Ja, nånstans får jag finna tröst
Trots att du aldrig kommer åter
kan jag höra ekot av din röst
Men en sak fortsätter att tära
Ett svar jag sökt så länge nu
Jag undrar varje dag, min kära
Min fråga, Kate, är
Var finns du?
Inget i garderoben!
Kära nån!
Ja, det är rörigt.
Ja, verkligen.
Vad gör dina konstnärsgrejer här?
Jag hade slutat använda dem.
Jag borde göra mig av med dem.
- Har du tittat i fars gamla skrivbord? - Undrar varför vi sparade allt det här.
Som den här trasiga gamla saken.
Minns du inte den här draken?
Vi älskade att flyga den med mor och far.
Den har flugit färdigt.
Den åker ut.
Inte blicka bakåt.
Känn dig trygg i allt du gör
Det finns magi där ovanför
Willoughby!
Stygg hund!
Hysch!
- Hur lång tid tror du att det tar? - Det tar nio minuter att gå till affären.
- Om det tar tio minuter att handla... - Se upp, barn!
Georgie, kom tillbaka!
- Georgie! - Ni två! Gå av gräsmattan, har jag sagt!
- Men vår bror...! - Ni hörde vad jag sa. Nu!
- Hjälp! - Vi kommer, Georgie!
Hjälp!
GRÄSET FÅR EJ BETRÄDAS
Hjälp!
- Jag kommer! - Hjälp mig!
Har man sett på maken!
Var försiktig, Georgie. Du blev nästan av med draken.
Och ni blev nästan av med er Georgie.
Han hade blåst bort
om inte jag hållit i andra änden av linan.
Kära nån, Annabel. Vad har du gjort med kläderna?
Man kunde odla i all den jorden. Och John... är lika lortig han.
- Hur vet du vad vi heter? - För att hon är Mary Poppins.
- Du är lika tjusig som vanligt. - Tycker du verkligen det?
- Trevligt att se dig, Jack. - Detsamma, Mary Poppins.
Jag var i er ålder när vi träffades. Jobbade hos en sotare.
- Och gamle Bert? - Han reser runt i världen.
Jag ska tala med barnens far. Familjen behöver en barnflicka.
Raska på nu. Inget sölande, om jag får be.
Gå nu!
Pappa! Faster Jane! Kom fort!
- Fort! - Har det hänt nåt?
Jag flög drake, och den fastnade på en barnflicka!
- Vad pratar du om? - Kom och titta!
- Var kommer draken ifrån? - Jag hittade den i parken.
Hon gjorde så att den inte flög bort.
- Mary... - ...Poppins.
Stäng munnen, du är ingen guldfisk.
Jane Back, fortfarande fnittrig, märker jag.
Du store tid, det är verkligen du.
Du verkar inte ha åldrats alls.
Nej, vet du vad! Så rysligt ohövligt.
Man talar inte om en kvinnas ålder. Det borde du veta.
- Förlåt, jag... - Du kom tillbaka.
- Jag trodde aldrig vi skulle se dig igen. - Det är underbart.
Ja, visst är det?
- Så ni känner henne? - Hon var vår barnflicka.
Vad gör du här efter alla dessa år?
Jag ska se efter barnen Back.
- Oss? - Ja, er också.
Mamma lärde oss att se efter oss själva.
Ni slarvade nyss bort Georgie.
- Bara lite, vi hittade honom. - Vi kan göra allt en barnflicka kan.
Mary Poppins flög hit på en drake. Det kan väl inte ni?
- Vad pratar du för dumheter? - Låt honom hållas.
När vi var barn inbillade vi oss att Mary Poppins kunde göra allt möjligt.
- Faktum är... - Vad då?
- Jag vill diskutera min anställning. - Ditt paraply pratar!
- Georgie, var tyst när vuxna samtalar. - Vi går upp, Georgie.
Det pratade, jag lovar!
Georgie har ibland lite väl livlig fantasi.
Du led av samma åkomma som barn.
- Den tiden är sen länge förbi. - Jaså, minsann?
- Vad min anställning beträffar... - Jag har inte råd...
Villkoren kan vi diskutera senare, men jag vill ha mitt gamla rum.
- Och varannan tisdag ledigt. - Javisst, Mary Poppins.
Bra.
Då stannar jag. Nu får ni ursäkta.
Barnen är riktiga lortgrisar. Nu ska de bada och klä om.
Jane, är du tokig? Jag har inte råd att anställa nån.
Mary Poppins är inte vem som helst. Hon har ingenstans att ta vägen.
- Inte vi heller i slutet av veckan! - Nu låter du som far.
Ge Mary Poppins en chans.
Nåväl, hon får stanna tills vidare.
Hon flög trots allt hit på en drake...
- Det vi såg när vi var barn, hände det... - På riktigt? Nej.
- Givetvis inte. - Löjligt.
- Goddag, Mary Poppins. - Goddag, Ellen.
- Hur gjorde du det? - Vad då?
Varför trodde inte pappa på
att du flög hit på en drake?
- Vuxna glömmer, det gör de jämt. - Tyst på dig!
- Jag borde lämnat dig i paraplystället. - Inte med käpparna!
- Vad viskar ni om? - Ingenting.
Ingenting. Ett användbart ord, eller hur? Det kan betyda allt och vad som helst.
- Fast... - Ni behöver ingen barnflicka.
Vi har mognat en hel del det senaste året.
Ja.
Vi får se vad vi kan göra åt det.
- Den var mammas, var försiktig. - Jag är alltid försiktig.
- Så du stannar? - Ja, tills dörren öppnas.
Vad betyder det? Den dörren går jämt upp.
- Inte den dörren, en annan. - Badrumsdörren?
Fåna dig inte.
- Inte badrumsdörren, väl? - Nej.
Men ett bad skulle göra gott. En snygg och prydlig början på dagen.
Mamma lät oss bada på kvällen.
Enligt min erfarenhet är det bäst att bada när man behöver tvätta sig.
Georgie, du börjar.
- Vi kan faktiskt tappa upp vatten själva. - Så bra, John. Då stänger du av kranen.
- Inte än, skummet ska i först. - Men jag gillar inte skumbad.
Då får du försöka undvika skummet till varje pris.
Hon är inte lätt att tas med.
Kör till, men det måste gå undan!
Vi måste gå och handla, och det ser ut att bli regn.
- Jag vet vem ni kan fråga. - Hennes paraply kan inte prata.
- Hur vet du det? - Blotta tanken är löjlig.
Precis, det är struntprat. Dumheter.
Det är inte rimligt, och då kan det inte vara sant.
John, precis Så klokt på alla vis
Du viftar bort förvirrande fasoner
Georgie ser, och Annabel än mer
att strunt och flams är oftast illusioner
Visst så är det så att ett plus ett är två
Logiken är en grund att respektera
Jag har sett, och jag vet att jag har rätt
att ni är för gamla för att hejdlöst fantisera
Nej, inte än.
En del vill plaska runt ibland
Vad folk kan hitta på
Och bygga slott på någon strand
Vad folk kan hitta på
Skämt och påhitt utan vett och sans
Kasta bort den glädjen någonstans
En del vill bara fnissa och ta livet väldigt lätt
De tror att allt är bara lek och skoj
Och svävar de bland moln och råkar falla från det blå
så reser de sig bara glatt och borstar av sig med ett skratt
Vad folk kan hitta på!
Men ni har nog rätt. Dumt att bada så här tidigt.
Vänta! Jag vill bada.
Jaså?
Då så.
Upp med dig.
Och i med dig.
Georgie!
- Georgie! - John!
- Vad hände? Är det farligt? - Det är bara ett badkar, fast inte mitt.
- Ska du inte hoppa i? - Nej, jag tog ett bad i morse.
Om inte du gör det, så gör jag det!
Nu bär det av!
En del vill dyka med ett plask
Vad folk kan hitta på
Och gotta sig i läskeblask
Vad folk kan hitta på
Ser ni där en hund som simmar fram
Verkar sant, men självklart är det trams
Att laga mat på helt fri hand
Vad folk kan hitta på
I grytan kan ju finnas vad som helst
Pirater letar skatter som är kluriga att nå
De söker guld bland fisk och tång Blir aldrig vuxna någon gång
Vad folk kan hitta på!
PARKVAKT
SJÖGRÄSET FÅR EJ BETRÄDAS
Tvätta er bakom öronen!
En del drar ut på äventyr
Vad folk kan hitta på
Och tar en båt som ingen styr
Vad folk kan hitta på
Seglar sorglöst, sanna mina ord
Ohoj!
Och när det gungar
Man överbord!
En del kan lyckligt hälsa varje ny och vacker dag
med känslan av att stiga upp mot skyn
Men en del de bara sjunker, allt är tungt och dan är grå
Så vi kan ha lärt oss nu att, oj, en smula nonsens kan va' skoj
Vad folk kan hitta på!
Nej.
- Nej. Hittar du nåt? - Bara dina gamla skisser, och räkningar.
Pappa, det var otroligt! Och vi såg massor av båtar!
- Allt man kan drömma om! - Han ramlade i vattnet!
Inte nu, snälla.
- Det är sant!-Berätta, Mary Poppins. - Jag vet inte vad ni pratar om.
- Vi simmade genom ett sjörövarskepp! - Nu räcker det!
Du har rätt, pappa. Förlåt.
Nej, förlåt mig.
Det var inte meningen att bli arg, men jag har tappat bort nåt viktigt.
Men vi ska hitta det. Er farfar har säkert gömt det på nåt säkert ställe.
Banken!
- Hade inte far ett bankfack? - Jo, men nu är banken stängd.
Då går vi dit i morgon bitti. Det är fullt med nycklar i fars skrivbord.
Är det?
Herre min je och jistanes!
De borde ha lärt sig att plocka upp.
Städning är ingen publiksport.
John och Annabel, ställ in böckerna.
Georgie Back, kom tillbaka.
Kan du tömma papperskorgen? Duktig gosse.
Raska på, seså!
Jaha...
Det var det.
Men herr Stål Jr, då?
- Kan inte han ge dig mer tid? - Han är inte kvar på banken.
Hans systerson har tagit över ruljangsen.
Han vet nog inte ens vem jag är.
Tack.
Då är det dags att han får veta det.
Jane?
Jane!
God morgon.
Ursäkta.
Jane, vi kan inte bara rusa in.
Goddag. Är det fröken Farthing?
Kors, har den gamla sekreteraren slutat?
Hon brukade ha en burk karameller
som vi plundrade som barn.
Kolan fastnade i tänderna.
- Skaffa en sån burk, fröken Farthing. - Ja, direktörn.
Råkar det här vara er syster, herr Back?
Ja.
Jane Back. Hur står det till?
Angenämt. William Weatherall Wilkins. Stig på.
Om jag vetat att George Backs son tagit ett lån, hade jag skött ärendet själv.
Dessvärre...
...finns det inte mycket jag kan göra beträffande en förlängning.
Vi fick ärva fars aktier i banken.
- Det var ju goda nyheter. - Ja, verkligen.
Men vi kan inte hitta aktiebrevet.
- Ni råkar inte ha en förteckning? - Det tror jag nog.
Kom in med aktieboken, fröken Farthing.
Det ska bli.
Er morbror, herr Stål Jr, borde väl veta om far fick några aktier?
Gamle morbror Stål börjar tyvärr bli till åren.
Inte klar i huvudet.
Därför tvingades jag ta över. - Tack, fröken Farthing.
Då ska vi se...
Babcock...
...Baker...
George Back tycks inte finnas med.
Misströsta inte.
Ni har tid på er, fram tills Big Ben slår sitt sista slag på fredag kväll.
Och jag ska fortsätta leta här.
Tack så mycket, herr Wilkins. Det var väldigt trevligt, tack.
- Vänligt av er. Tack. - För all del.
Kom in med alla George Backs gamla handlingar.
En barnkammare är ingen varietéteater.
- Får vi bada igen? - Snick-snack.
John, gå ner och hjälp Ellen
att ställa in tallrikarna.
Ja, Mary Poppins.
- Jag kan lägga in dem själv. - Varsågod, då.
Georgie Back...
Om du vill ta med din vanskötta drake till parken, måste du lappa ihop den.
Ja, Mary Poppins.
- Jag ska hjälpa dig med de där. - Du är snäll, du.
Alltid så hjälpsam.
Om jag ändå kunde hjälpa far din att rädda huset.
Jag kan förstås sälja broschen och halsbandet.
De hör ihop. Jag fick dem av min gamla mamma.
- Skulle du göra det? - Sälja mina dyrbara smycken?
- Jag menade inte så. - Äsch, de är nog ändå inte äkta.
Det finns mycket här i huset som är värt mer.
Ursäkta mig, Ellen.
Vad flög det i honom?
Annabel! Jag vet hur
- vi kan rädda huset! - Vad menar du?
Om ni ska viska, så gör det så högt som möjligt.
Det är lika oartigt, men då får alla veta hemligheten.
- Hejsan, Jack! - Hur står det till, Mary Poppins?
Jag börjar känna mig som hemma. Hur går ditt arbete?
Där nere med Ellen...
När jag var grabb brukade jag vinka till pojken och flickan som bodde här.
Mikael och Jane.
Ja, fröken Jane Back!
Det var evigheter sen jag såg henne.
Hon bor på andra sidan stan, men du stöter säkert på henne endera dagen.
Vad gör du? Vi får inte röra den.
Det är äkta Royal Doulton-porslin. Mamma sa jämt att skålen är ovärderlig.
Säkert tillräckligt för att betala lånet.
- Mamma älskade den. - Den kan rädda huset.
- Den är mammas, ställ tillbaka den! - Nej, Georgie! Släpp! Släpp!
Tur att du kom just nu, Mary Poppins.
Det där lät inte bra.
Vad har ni för er?
Ge mig skärvan. Leta efter den, då!
Vem gjorde sönder skålen?
- Georgie. - Nej, det var Annabel!
Nähä, om inte John hade tagit den...
Det var faktiskt alla tre.
Vem sa det?
- Kära nån... - Bilden har ändrats!
De har visst gjort sönder ditt vagnshjul.
- Ja, vagnen är oanvändbar nu. - Som en tekanna av choklad.
- Skålen talar! - Och vem ska laga hjulet?
De som gjort sönder det, tycker jag.
- Vad tycker du? - Vi har väl inget val.
- Men hur ska det gå till? - Jag kan laga vagnar.
Vi kan inte laga hjulet, det är omöjligt.
Allt är möjligt, till och med det omöjliga.
Samlas kring mig nu, seså!
Georgie, glöm inte Gillie.
- Är vi redo? - Redo.
- Oj! - Vad var det som hände?
Var är vi?
I Skåland, så att säga.
Kom nu, hjulet lagar inte sig självt.
Gå försiktigt. Det är finporslin, så nagga inte glasyren.
Georgie, stå på benen.
Du också, John.
Ursäkta, kusk. Kan du hjälpa oss?
Mary Poppins, är det verkligen du?
Men han är ju...
Just det, jag är irländare. Och halvpudel.
Roligt att se dig, Shamus. Jag är ledsen för det här.
Hjälper du Jack att lyfta vagnen medan barnen sätter på hjulet?
Hon pratar med en hund!
Klart att hon kan prata.
På era platser.
Beredda?
Lyft.
Ja, då ska vi se... Det här borde räcka.
Så där, ja.
- Inte illa alls. - Det får väl duga.
- Tillbaka till barnkammaren. - Vi kan väl stanna i skålen ett tag?
- Jag vill åka i vagnen! - Inte mig emot.
Det kan väl inte skada.
- Shamus, har du nåt emot det? - Inte alls. Klättra ombord!
Hurra!
Ta det vackert, sätt er tillrätta.
Vart vill vi åka denna härliga dag?
Royal Doulton Music Hall, tack.
Vart då?
Äventyret väntar. Förstör det inte med för många frågor.
- Sätt fart, Clyde! - Passa dig.
Den är rent förtrollande förundransvärd
På er hylla gömde sig en annan värld
Aftonsolens ljus når hit i horisontens fält
till ett främmande, spännande, in-i-hjärtat-kännande tält
I denna ytterst dynamiska, tjusigt keramiska Royal Doulton-skål.
där har djuren ett klösande, spinnande, fösande makalöst vattenhål
Där kan apa och kolibri sjunga sin stämma i
alla djurs hyllningsvrål
i den fina, förnämliga, klart angenämliga Royal Doulton Music Hall
Den fick svansen att svänga. Nästan framme!
Ja, i vår maffiga, märkliga,
sagolikt verkliga Royal Doulton-skål
finns det kråkor som kråmar sig
och apor som åmar sig, skryter med stass och prål
- Medan kissekattmisserna - ...hörs i kulisserna
jamar allt vad strupen tål
- I den flotta och flådiga - Kraftigt applådiga
Royal Doulton Music Hall
Framme!
Men var är själva tältet?
Det, ja. Vad dum jag är.
Välkomna till synnerligen sensationella Royal Doulton Music Hall!
Hur i hela världen bar hon sig åt?
En sak ska du veta om Mary Poppins. Hon förklarar aldrig nåt.
Bara några få platser kvar!
Passa på att se framträdandet med den enastående...
Mary Poppins?
Vilken ära det är att du gör oss sällskap i kväll.
Och vilka är det här? Det är ju John, Annabel och Georgie Back!
- Vet du vilka vi är? - Javisst, alla vet vilka barnen Back är.
Vi har följt er i barnkammaren i åratal.
Roligt att äntligen träffa er.
Skynda på nu. Hämta jordnötter och sockervadd och gå in.
- Får vi det, Mary Poppins? - Ja.
Kom, vi hämtar sockervadd!
Men gå inte för nära skålkanten.
I den prisade, brokiga, kringelikrokiga
stiliga, sprakande. klackar-i-tak-ande
Royal Doulton
Music Hall
Oj! Förlåt.
Bock och märr, katt och hund, nu väntar en spännande stund!
Jag har äran att presentera kvällens celebra gäst.
Den...
...ojämförliga...
Mary Poppins!
Tack ska ni ha. Tack så mycket.
Kom nu.
Kom upp!
Fåniga Jack.
- Tack. - Sjung för oss, Mary Poppins!
Nej, nej, nej.
- Jag har inte sjungit på åratal. - Sjung för oss, Mary Poppins!
Nej, det gör jag inte.
Dess dur.
Farbror Gutenberg var en bokmal
och en god, beläst kamrat
Tolv hyllor med volymer här och var
Och han läste ofta för mig när han inte var plakat
Och hans visdomsord är något som i minnet lever kvar
Han sa
Ett omslag är ingen bok Att öppna och läsa gör dig klok
För om du gör det kan du få se att kungen är en skurk och snok
Ta kapitlen efter hand, läs mellan raderna ibland
Din första tanke kan ha var't på tok
För ett omslag är bra, men inte är det nån bok
Mary Poppins, kan du ge ett exempel?
Javisst!
Nellie Rubina var gjord av trä
och ansågs inte skön
Och visst var stammen kal och trist,
men varje rot var yppigt grön
När herr Valnötsträd fick se
att hon gav fin och frodig fröjd
slog han rot, trots hennes bark
Nu står små träd på deras höjd
Som sagt, ett omslag är ingen bok Att öppna och läsa gör dig klok
För om du gör det kan du få se
att kungen är en skurk och snok
- Ta kapitlen efter hand - Läs mellan raderna ibland
Din första tanke kan ha var't på tok
För ett omslag är bra, men inte är det nån bok
- Ska vi ta den om den rika änkan? - Det gör vi!
- Har alltid gillat den. - Sätt i gång.
Lady Hyacint Macaw drog med sin pengaskatt åstad
- Klädd i endast glatt humör - Plus två fjädrar, och ett blad
Och ingen rånar nån som torftigt döljer sin fysik
För är du näck finns ingenting som talar om att du är rik
Å, ett omslag är ingen bok Att öppna och läsa gör dig klok
För om du gör det kan du få se att kungen är en skurk och snok
Din första tanke kan ha var't på tok
För ett omslag är bra, men inte är det nån bok
- Du kan väl ta den om uslingen? - Är inte den lite för lång?
Börja direkt, så är du snart klar.
Det var en gång en man, en konung var han
En kung som levde gott i sitt fina slott
Han aldrig gått i skola eller lärt sig nåt
Hans kungliga värld rymde spira och svärd,
men han deppade likväl, min själ
Han hade svårt för siffror Med ord tog det stopp
Under kronan fanns en väldigt liten knopp
Så hans drottning fundera' och proklamera'
"Ta hit lektorer och professorer Kloka ingenjörer och sen två frisörer"
De lydde och kom, både gammal och ung
De gav allt sitt kunnande till denne kung
Men han lärde inget, frun blev inte glad Hon halshögg de lärda i en lång rad
Och vet ni vad? Den vars huvud faller bort blir rätt kort
Men en dag kom en rackare med schwung:
"Jag är uslingen som ska skola våran kung"
Drottningen sa: "Vet hut, nu är det slut!" Men han kunde sånt skolor borde lära ut
Lycklig är den som är nöjd med sitt Försök inte va' det du aldrig blitt
De skrattade gott, kungen fick en vän Snart är det slut, det har ni nog på känn
Man ska inte låta ytan spela roll, då kan man kamma noll
Och undvik gammalt groll, och bakhåll
Vad det slutar i begriper ni
Att det enda som är viktigt är allt härligt inuti
- Hurra! - Han klara't!
Nej, ett omslag är ingen bok Att öppna och läsa gör dig klok
För om du gör det kan du få se att kungen är en skurk och snok
- Snälla, lyssna på vår refräng - Och öppna en kvällsbok i din säng
Häng upp vårt kloka budskap på en krok
Sjung för full hals!
- Ett omslag är bra - En lärdom att dra
- Ett omslag är bra - Ja, gör det ni ska
Men ett omslag är ingen bok
Bravo!
Gillie!
- Var är Georgie? - Jag vet inte.
Här...
Vad gör ni?
Har man sett... Pojken som spräckte skålen.
Vi har väntat länge på att ni barn ska hälsa på-
-så att vi kan besöka er barnkammare.
Men det är ju våra saker!
- Inte nu längre. - Lämna tillbaka Gillie!
Han är min! Mamma har gjort honom!
Låt vår bror vara!
Dags att sticka, pojkar!
Annabel, hjälp!
Georgie!
Vi kommer, Georgie!
John!
Jag vill hem!
Vilket hem? Du har blivit av med ditt hem!
Shamus!
- Clyde! - Ja, det är vi!
Nu tar vi och räddar er brorsa!
Vi tar in på dem!
- Öka farten! - Det ska bli.
Hoppla!
Vi närmar oss. Var beredda att hoppa!
Är du med? Och... nu!
Bra, barn!
Ge dem vad de tål!
Kasta av dem! Gör som jag säger!
Georgie, hur går det?
Annabel, titta!
Stanna hos Georgie.
Var försiktig! Vad gör du?
Å nej!
SKÅLKANT
Skålkanten!
Det är ingen fara, Georgie.
Kära hjärtanes!
Det är ingen fara.
Det var en ordentlig mardröm, vill jag lova.
Du hade rätt, ett omslag är ingen bok.
Vi trodde de var snälla, men de var elaka!
- De försökte ta Gillie! - Gillie sover. Det borde du också göra.
De tog våra saker, och vargen sa att vi aldrig mer skulle få se vårt hem!
Struntprat.
- Jag hade också en sån mardröm. - Jag med. Den kändes så verklig.
Jag vill inte att vi blir av med vårt hem.
Förstår du nu? Det var därför vi ville ha mammas skål.
Vi tänkte sälja den för att rädda huset.
Jag saknar mamma.
Ni oroar er på tok för mycket.
Man kan trots allt inte mista det man aldrig har mist.
Jag förstår inte.
Jo...
Har ni vaknat upp i tystnaden?
Legat där och tänkt fram till gryningen
Allt ni tyckte om som en gång fanns
kanske har en plats någon särskild stans
Lyckostunder minns ni säkert bäst
Längtar efter det som ni saknar mest
Det fina som kom bort, det finns en chans
att det väntar på en plats någon särskild stans
Saker som fanns förr, glädjen som de gav
finns här omkring er än, fast de gett sig av
Ingenting försvann Nej, vet ni hur det är
Allt som saknas fattas bara nu och här
Tänk om min bästa sked och min kastrull
har gömt sig bakom månen där de leker kull?
Eller virvlar runt i yster dans
Sån är våren nu
Finns där på distans
Väntar på en plats någon särskild
stans
Nu är det dags att sova.
I morgon bitti går vi med skålen till min kusin och får den lagad.
Sömnen kommer snart
Låt drömmarna ge svar
Där fattas ingenting Allt ni mist finns kvar
Någonstans långt bort
eller närmre än ni tror
Kanske är det inom er som allt nu bor
Så tänk på hennes blick och kärleksord
Nu finns hennes värme bortom våran jord
En stjärna i det blå har hon skänkt glans
Hon är alltid här
Allt som en gång fanns
lever på en plats någon särskild
stans
John, titta!
- Mary Poppins halsduk. - Då var det ingen dröm.
Ska vi berätta det?
Nej.
Hon vet det nog redan.
Sablar också, för tidigt!
Kan de där Big Ben-klåparna aldrig göra rätt?
Ohoj, min sköna!
Hejsan!
God morgon.
- Förlåt mig, fröken! Jag ska hjälpa er. - Tack.
God morgon, Jane. Du har stött på Jack, ser jag.
Barnen och jag ska in till stan. Vill du följa med?
Plikten kallar. Vi ska ha möte i dag.
Visst, ja. Du borde ge Jack ett flygblad.
- Ni är väl fröken Back? - Ja.
Jag vet inte om ni minns mig.
Jag brukade vinka när ni stod i fönstret där uppe.
Ja.
Jack.
Visst minns jag det.
Säg Jane.
- Jag var förstås mycket yngre då. - Jo, men ditt leende är sig likt.
Det är i eftermiddag, om du kommer loss.
FURA? Vackert, Jane Back.
Vi lykttändare vet vilken insats ni gör för arbetarna.
Vi gör vårt bästa.
Säg bara till om du vill ha en stege rest.
Tack, Jack. Tack.
- Polerar vi nyckelhålet? - Titta.
Fröken Jane och den stilige lykttändaren.
Han har visst tänt henne också. Men det blir inget av det.
- Det tåget har gått, säger hon. - Det går alltid fler tåg.
- Väckarklockan ringde inte. - Jag ska hjälpa dig.
Jag kommer för sent. Fattas bara det!
Än är du inte försenad. Varsågod.
I väg med dig.
- God morgon, Mikael. - Jag måste rusa.-Ursäkta!
Ingen fara.
Jag letar efter nummer 19.
Det är två dörrar bort.
Många hjärtliga tack.
Mikael, din portfölj!
Han skulle glömma huvudet om det inte satt fast.
Jag tar portföljen. Vi ska göra ett ärende och kan stanna till på banken efteråt.
- Jag kan skjutsa er. Min runda är klar. - Utmärkt.
Klättra ombord.
På cykeln?
- Vi är fem, alla får inte plats. - Och det blir tungt.
- Hur mycket väger du, Mary Poppins? - Strunt i det. Det är en fråga om balans.
Annabel här.
Och så John.
- Sitt upp, ni är inga mjölsäckar. - Georgie längst fram.
Och Mary Poppins.
Det går bra! Är alla med?
- Är hon klar, herr Briggare? - Laddad och klar, amiral.
Klara?
- Är det verkligen helt ofarligt? - Inte alls.
- Tre... två... - Färdiga...
- ...ett! Eld! - Kör!
Stanna här framme. Tack, Jack.
Nu går vi av, hoppsansa.
Tack, Georgie.
Den här vägen.
Den här gränden kände jag inte till.
Då har du aldrig haft en Royal Doulton-skål som behöver lagas.
Rakt fram.
Framme.
"Neratrepolovskys verkstad för stora och små reparationer."
Det verkar vara en liten verkstad i dag.
Precis vad vi behöver. Det är bara en liten lagning.
Så nu är mitt huvud portklapp?
Man kan säkert öppna burkar med näbben.
Gnäll, gnäll. Var inte så dramatisk.
Kusin Nera!
Mary Poppins!
Varför i hela fridens namn...?
- Kom inte in! - Var inte så ohövlig!
Snälla, håll dig borta. Det är andra onsdagen.
Andra onsdagen. Det hade jag glömt.
Men i dag eller aldrig. Det är mitt motto.
Aj!
Så där!
Följ mig.
Jaså, du kom in.
Du lyssnar inte på Nera.
Å nej!
Nu börjar det!
Vad vill du?
Du kunde väl ta emot gästerna, kusin?
Hur ska det gå till när jag är här nere, uppe i taket?
Då kommer vi till dig.
Ursäkta, Georgie.
Den här vägen.
Var försiktiga på vägen upp.
Varför vara försiktiga? Låt Nera laga det, bara.
Klättra på hyllorna, trampa på leksakerna.
Sparka porslinsdockorna i ansiktet.
John, Annabel, Georgie och Jack, det här är min kusin.
Syssling, på väldigt långt håll.
Tatiana Antanasia Cositori Topotrepolovsky.
Men kalla mig Nera.
Ovanlig brytning. Var kommer du ifrån?
- En intressant historia... - Vi har ingen aning.
Laga den här skålen.
Nej, som jag sa är det andra onsdagen i månaden.
Då blir allt sköldpadda.
"Blir sköldpadda"? Vad betyder det?
Det betyder att hela min värld vänds
upp och ner, som en sköldpadda på rygg.
Jag vet inte vad som är bak och fram, öst och väst, Nera och uppa.
- Jag tror att vi har fattat. - Bra, du brukar inte vara så snabb.
Ni förstår, allt som jag försöker laga andra onsdagen blir kaputtigt.
Kaputtigt...
Kaputtigt!
Du säger att du kan laga vad som helst.
Berätta för Mary Poppins, som inte lyssnar...
...att alla andra dagar kan Tatiana Antanasia Cositori Topotrepolovsky...
...laga vad som helst.
Om ni ger mig nånting trasigt på en torsdag
blir det nytt, limmat, sytt i en fläng
Det jag får när jag arbetar på en fredag
lagas snart, sen full fart tillbaks i säng
Varje lördag, söndag, måndag är en fest, ni vet, en sån dag.
Men andra veckan något märkligt sker
För jag vet att efter tisdag kommer Nera-har-en-kris-dag
Denna hemska andra onsdag
när som sköldpaddan jag hamnar upp och ner
Stort är smått, stopp är kör Gult är blått och just därför
kan onsda'n aldrig va' alternativet
Förvirringen blir total, på rygg jag ligger på mitt skal
och fäktar vilt med sköldpaddssyn på livet
Och hund är katt, varm är sval Dag är natt, tjock är smal
Kropp och själ förvränger perspektivet
Så håna inte, är du snäll, en stackars kräldjurskarusell
som snurrar runt med sköldpaddssyn på livet
Å, ack och ve Allt är tvärtemot och helt på sne'
Jag längtar efter torsda'n som är grå
Allt är ur led och jag känner mig som "Krig och fred"
Vad mycket Tolstoj kunde hitta på Jag läste aldrig ut den
Ner är upp, yin är yang Lugn och ro är krasch och pang
Blodomloppet bubblar överdrivet
Öst är väst, klokt är strunt Helt upp och ner jag vimsar runt
med sköldpaddssyn på livet
Å, ni borde valt en annan dag Den här är så fylld av obehag
För sen jag föddes känner jag, andra onsda'n är bara pest
På Fixare-Nera tar den kål Snart gräver jag mig nog ett hål
Om livet är en körsbärsskål är onsda'n kärnor mest
- Trumman, kan du laga den? - Du får komma hit igen
- Men en sprucken pryl? - En trasig sträng?
- Ja, kanhända om ni hjälper till - Vi rycker in med vad du vill
- Se där, vi är ett hjälpsamt gäng - Kör sköldpaddssnurr och sväng
Å, ack och ve Står på skallen nu, hur kan det ske?
- Du säger "ack", jag säger "vilken tur" - Vilken tur?
Nu ligger Ö före A, som hamnar sist i kö
Det är bra med andra synsätt, eller hur?
Snygga skor.
Du förstår, när världen vänds upp och ner är det bäst att följa med.
Ja, jag förstår. Härifrån verkar allt vara vänt åt rätt håll!
- Jag skulle gärna ha den synvinkeln. - Får vi pröva?
Låt gå. Flippeli-flopp!
- Rätt är galet - Varmt är kallt
Sköldpaddsperspektiv på allt
- Gör inte mig disträ - Jag säger: ta i trä
Bara kom ihåg vad det här betytt
Att allt du såg kan ses på nytt
Jag hamnar på ett annat plan
Hon hamnar på ett annat plan
Nu är onsdag bästa dan
Ja, nu är onsdag bästa dan
Nu suddar jag den sura minen Tack och lov för den kusinen
Bak och fram och upp och ner
Jag ser ju mer med sköldpaddssyn på livet
Livet
Kom, ge mig skålen.
Med denna nya synvinkel är jag inte rädd längre.
Bra.
Hur mycket tror du att skålen är värd?
I pengar? Inte särskilt mycket, är jag rädd.
Men den är inte mindre vacker för det.
Mamma sa jämt att den var ovärderlig.
Det var den säkert också, för henne.
Mary Poppins har rätt, för en gångs skull.
Allt hänger på hur man ser på saker.
Tack, kusin.
Nu går vi, barn.
Oroa er inte för mammas skål.
Jag ska laga den perfekt åt er.
Ni kan väl komma nästa andra onsdag?
Ja. Se så!
Trevligt att träffas, Uppå-Nera.
Uppå-Nera...
Det gillar jag. Klatschigt.
- Vad gör vi nu? - Ingen aning.
Men som Nera sa borde vi kanske se saker på ett annat sätt.
Strålande. Det börjar visst vända för min kusin.
- Det är inte snabbaste vägen till banken. - Jo, i dag.
- Titta, där är faster Jane! - Faster Jane! Hallå!
- Är du på väg till mötet? - Ja. Vad skönt att ingen har ramlat av.
Jag kan hjälpa dig när jag släppt av dem vid banken.
Det behöver du inte göra.
Banken ligger runt hörnet. Vi har gott om ben att ta oss dit på.
- Nu kliver vi av. Klara... och hopp! - Håll i cykeln, barn.
- Säkert att det går bra, Jack? - Jag hade ändå tänkt på gå mötet.
Vad bra.
- Du kan sitta i korgen. - Menar du det?
- Hon sitter nog bättre här. - Här? Vad ska jag hålla mig i?
- Håll i styret. Beredd? - Jag tror det...
Himmel!
- Försiktigt, här kör det bilar! - Ingen fara, de ser oss.
Nu räcker det.
Raska på, barn.
Nån på banken måste kunna hjälpa oss.
Pappa har säkert frågat.
Men inte vi. Vi kanske kan få dem att se det på ett annat sätt.
Sätt er där borta, barn.
- Goddag. Jag söker herr Mikael... - Kan ni skriva på här?
- Javisst.-Ett ögonblick. - Men...
Herr Wilkins väntar.
Varför gjorde du så? Han blev nog ledsen.
- Du vet väl vilka de är? - Ja, det är advokaterna.
- Han är den snälla. - Vi kanske kan be honom om hjälp.
Det är värt ett försök. I dag eller aldrig, det är mitt motto.
Kom!
- Kan jag hjälpa till? - Jag söker Mikael Back, tack.
Växeln.
- Kan vi gå in? - Ni är väntade.
Kan jag hjälpa er, barn?
Kan jag få en karamell?
Javisst, lilla vän.-Ni också.
Utmätning. Herr Mikael Back, Körsbärsvägen 17.
Hur många återtaganden den här månaden?
Nitton. Och vi har nästan lika många bara nästa vecka.
Dåliga tider är bra för affärerna.
Eftersom Mikael Back arbetar på banken
kanske han kan få några veckors anstånd?
- Ska vi missa chansen att ta huset? - Jag menar...
Jag gillar inte att förlora, herr Frye.
Bad inte jag om mer te, fröken Farthing?
Kommer genast, direktör Wilkins.
Ni kan väl ta för er, allihop?
Kom.
Det är bankdirektörens rum. Vi kan inte gå in dit.
Jag sysslar med affärer, inte välgörenhet.
Men hans familj har varit hårt drabbad det senaste året...
Ni ska inte ge Back en sekund till-
- att betala tillbaka lånet. Är det uppfattat?
Titta, det är vargen!
Om två dagar står Back på gatan och då är huset vårt.
Nej, Georgie!
Du får inte stjäla vårt hus!
- Stjäla ert...? Vem är du? - Det är barnen Back.
Jaså?
- Kom hit. Jag tror att du... - Spring, Georgie!
Stäng dörren, fröken Farthing!
Pajas! Stoppa dem.
Där är du.
- Barnen och jag tog med din portfölj. - Tack. Var är barnen?
Pappa! Pappa!
- Hjälp! - Vad har hänt?
- Vargen tänker stjäla vårt hus! - Vad pratar du om?
Era barn trängde sig in på mitt rum, Back.
Va?
Jag funderade just på att förlänga ert lån när de påstod att jag tänker ta ert hus.
- Det gör han, vi hörde honom! - Varför jagade han oss?
Jag tänkte att de skulle lugna sig om de fick karameller.
- Jag beklagar, herr Wilkins. - Bara det inte upprepas.
Ni vill väl inte att er pappa...
...ska bli av med arbetet på grund av er?
Tiden börjar bli knapp, men jag vill att ni får alla chanser att betala lånet.
Så jag ska finnas på kontoret ända till midnatt på fredag. Det lovar jag.
Tack, direktörn. Tack.
Mina herrar...
- Men han... - Inte ett ord till!
Gå hem med dem. - Vi får prata om det här sen!
Kom nu, barn.
Nu har vi allt ställt till det. Pappa har aldrig varit så arg förut.
- Men vi talade ju sanning! - Det kvittar, han hamnade i knipa.
- Och han vet inte att skålen är trasig. - Allt vi försökt göra har slutat illa.
- Vilket håll, Mary Poppins? - Varför fråga mig?
- Det är ni som visar vägen. - Men vi...
Irrade runt i dimman.
- Nähä! Nog för att det är dimmigt, men... - Vi pratade bara.
- Ja, ni tänkte inte på hur ni gick. - Vi skulle gå raka vägen hem.
- Pappa blir jättearg. - Inte mycket att göra åt det nu.
- Har vi gått vilse? - Det beror på vart ni ska.
- Jack! - Till er tjänst.
Varför så dystra? Sålt smöret och tappat pengarna?
- Vi har ställt till det så hemskt. - Och vi hittar inte hem.
Vilse?
- Är ni det, Mary Poppins? - Ohjälpligt.
Jag är ingen expert, men jag brukar leta efter ett litet ljus som vägledning.
Går du i dunklet och famlar
kanske snubblar till och ramlar
kan du ta en liten sväng i ljuset med mig
Bortom din mörkaste vrå
finns det en upplyst väg att gå
Så kom och ta en liten sväng i ljuset med mig
För om du ligger under täcket
ser du aldrig solens sken
Men när det tänds en tröst djupt i ditt bröst, så spritter det i dina ben
Ja, när livet känns eländigt
är en lyktis tips behändigt
Du kan ta en liten sväng i ljuset med mig
- Vad är en lyktis? - Vi lykttändare kallar oss det.
Dags att kalla in styrkorna.
Lyktisar, tänd ljusen och visa vägen!
Om du är vilse i dimman
irrar runt i sena timman
kan du ta en liten sväng i ljuset med mig
Har du gått bort dig bland folk
fyll inte bägaren med smolk
Nä, du kan ta en liten sväng i ljuset med mig
Och när du knappt har någon sikt
håll dig på vägen utan tjafs
Blir du trött och sur, så finns en kur som hjälper i ett enda nafs
När du mest går runt och ryser låt dig ledas dit det lyser
Då blir livet skönt och skimrande för dig
Kom och ta en liten sväng i ljuset med mig
- Hej! - Tack!
En lyktis har förmågan att ge hjälp när ingen ser ett skvatt
- Med sol i sinne kväll och natt... - ...tar en liten sväng i ljuset
- En lyktis lyser upp i stan - Så kvällen blir som ljusa dan
- Som skenet från månen närapå - Så världen blir mindre grå
Ifall du hamnat i en tunnel och tror orken tryter snart
sträva på, min vän, till gryningen så ser du mycket mera klart
- Vad gör vi nu? - Vi gör som Jack sa, följer ljuset.
Du kan ta en liten sväng i ljuset
Bara ta en liten sväng i ljuset
Kom nu, ta en liten sväng i ljuset med mig
Kom igen! Var med på lite sväng och svans.
- Vad sa han? - Det är lyktissnack för "dans".
Man säger inte det man menar utan nåt som rimmar på det.
Angus, ge oss nåt kant i kant - Då menar jag intressant
- Jag var grann i en gran - Han var i stan
- Och så nöp jag degen - Tog tag i stegen
- Och fick en knut - Gick ut
Lätt match.
- Kan du tala lyktis, Mary Poppins? - Klart hon kan, hon är ju Mary Poppins!
- Får vi göra det med dig? - Nåja, som ni vill.
- Ungar, ge oss nånting intressant - Ge oss nåt kant i kant
- Jo, vi hade en skål som gick i kras - Förstoringsglas
- Vi gick till en kusin, kom upp och ner - Med ett handklaver
- Och sen till en bank, gick vilse i dimma - Koka och rimma
Men träffa' en vän som tog oss på en tur
Med en signatur
- Vi fick ta en liten sväng i ljuset - Och hoppa över högsta huset?
- Nej, de tog en sväng - Vi tog en sväng
Vi tog en liten sväng i ljuset!
Kom nu, Mary Poppins!
Så där, ja! Nu ser vi till att ni tar er hem!
Det kanske känns en smula mulet Ingen sol och bara regn
Men rätt snart jag tror att hoppet gror
på vägen som har körsbärsträd
När bara sorger verkar flöda låt det glimmande få glöda
Då kan allt bli riktigt lysande för dig
- Du kan... - ...ta en liten sväng i ljuset
- Bara... - ...ta en liten sväng i ljuset
- Gör det - Ta en liten sväng i ljuset
- Med mig! - Gick till en bank, stängsel och plank
En direktör, böjda rör Vilse i dimma, koka och rimma
Ta en liten sväng i ljuset!
Ta en liten sväng i ljuset Ta en liten sväng i ljuset
Var i hela friden har ni varit?
Jag bad dig gå direkt hem med dem.
- Det är inte Mary Poppins fel. - Vi gick vilse i dimman.
- Lyktisarna visade oss rätt skata. - Han menar gata.
Så du har fyllt dem med dumheter.
Nu räcker det. Kom genast in!
- Jag ska nog gå nu. - Adjö, Jack.
In i vardagsrummet.
Skynda på.
Var inte för hård mot dem. De är ju bara barn.
De är mina barn, och jag avgör hur de ska behandlas.
Lämna oss i fred nu.
- Mary Poppins kommer in hit. - Som herrn vill.
Jag kunde ha blivit av med arbetet. Förstår ni det?
Vet ni hur svårt det är att hitta en bra anställning i dessa tider?
Och ni härjade runt som...
Jag trodde att du var här för att se efter barnen.
Det var inte hennes fel, det var mitt.
Nej, vårt.
Vi tänkte be herr Frye att ge dig mer tid att rädda huset.
- Vi försökte bara hjälpa till. - Men det var ingen hjälp!
Hör på... Jag vet att det varit ett tungt år för oss.
Jag har gjort allt för att ni inte ska oroa er, men jag klarar det inte själv.
Jag fungerar knappt, kommer inte ens ihåg portföljen.
Och nu är vi på väg att bli av med huset, och det får bara inte hända.
Jag vet inte vad jag ska ta mig till.
Allt har rasat ihop sen mamma...
Har vi inte mist tillräckligt?
Vi har inte mist mamma. Inte egentligen.
Allt som saknas fattas bara här och nu
Så tänk på hennes blick och kärleksord
Nu finns hennes värme bortom våran jord
En stjärna i det blå har hon skänkt glans
Hon är alltid här
Allt som en gång fanns
lever på en plats
någon särskild stans
När blev ni så kloka?
I går kväll sa Mary Poppins...
Hoppas jag blir lika klok som ni när jag blir stor.
Du har rätt. Klart att du har rätt, Georgie.
Mamma är inte borta. Hon finns i ditt leende.
I ditt sätt att gå, John.
Och i Annabels ögon.
Hon kommer alltid att vara med oss, var vi än är.
Älskar er.
Kila i väg och tvätta händerna. Vi ska äta middag.
Fick du dem att försöka rädda huset?
Jag sa inte ett ord. Det var barnens egen idé.
Det är de som har sett efter mig. Jag fick allt om bakfoten.
Ett släktdrag.
Hur tänkte jag?
En del tänker alldeles för mycket.
Det är jag säker på.
- Jag hjälper dig med det där, Jane. - Tack.
- Inte hittat nåt? - Vi kan leta igenom allt igen om du vill.
Det är ingen idé. Det är nästan midnatt.
Vi gjorde vårt bästa. Tack, Jack. Och tack till dina vänner för all hjälp.
- Tack ska ni ha. - Allt för dig.
Vi kommer strax.
- Barnen har packat det sista själva. - Bra gjort, allihop.
- Har du Gillie med dig? - Ja, pappa.
Skönt att slippa det gamla köket. Jag blev aldrig klok på spisen.
Då så...
Vi har stannat så länge vi har kunnat, men nu är det dags att ta farväl.
Adjö, gamle vän!
Tack.
- Hej, Willoughby. - Fru Dal och amiralen.
Vad gör ni ute så sent?
- Vi vill vinka av er. - Vad klockan än är.
Om ni behöver nånstans att bo, är Willoughby och jag glada för sällskap.
Tack, men vi får bo hos Jane, åtminstone tills vidare.
Nej, så länge ni vill.
- Jag önskar att du följde med, Ellen. - Jag har ett trevligt rum hos min syster.
- Du lämnar oss väl inte, Mary Poppins? - Var inte dum.
- Det gör hon inte förrän dörren öppnas. - Du hör ihop med oss.
Vad bra att hon fastnade i din lina.
- Draken! Jag har glömt draken! - Spring efter den, då.
Amiralen har nåt han vill ge er, herr Back.
Fartyget Bättre tider. Jag förde själv befälet.
Må hon föra er tryggt i hamn.
Tack så mycket, amiral. Jag ska ta hand om henne.
- Åtta glas. Dags att inta våra poster. - Ja, amiral-Adjö, herr Back.
Adjö.
Jag hittade den!
Jag vet inte om den lyfter igen. Det är mer lim är drake.
Georgie, har du lagat den med en av mina gamla teckningar?
Det har du gjort bra.
Titta här. Ser du?
Här är vi tillsammans allihop.
Framför...
- Vad är det? - Vänta...
"Aktiebrev"!
Det är det här vi har letat efter! Vi måste ta oss till banken!
- Vad är klockan? - Sju minuter i midnatt.
Vi hinner inte!
- Ta bilen. - Du hinner ändå inte.
- Vad kan vi göra? - Vi kan inte vrida klockan tillbaka.
Jo, allt är möjligt. Till och med det omöjliga.
Kan vi vrida klockan tillbaka, Mary Poppins?
Det borde gå att ordna, tycker jag.
- Det där är bara trams. - Ja, rena struntpratet.
- Det är inte rimligt. Och då... - ...kan det inte vara sant!
Vad pratar ni om?
Ta dig bara till banken med draken. Låt oss sköta resten.
- Vi behöver hjälp, Jack. - Samla lyktisarna.
- Barn, hjälp mig med cykeln. - Jag tar tyglarna.
- Har du kört en sån här cykel förut? - Det är väl som att rida på en elefant?
Upp med er!
Nu ska vi bara vrida klockan tillbaka.
Vad roligt!
- En mycket bra vecka, mina herrar. - Tack, direktörn.
- Back verkar inte dyka upp i kväll. - Det är några minuter kvar.
Ni sa att ni skulle vänta till midnatt.
Ja, jag vet!
Vi väntar väl då.
Jag står vid mitt ord.
- Hur mycket tid har vi på oss? - Fem minuter.
Bra, fortsätt bort till tornet.
Tyvärr, hit men inte längre. Strax tillbaka.
Kom igen!
- Stege! - Jack!
Stege!
Vad otäckt!
Man kunde tro att det var första gången.
Vad ska vi göra?
Jag har en idé. Kom!
Nu!
Jaa!
- Jack, nu kan du vrida klockan tillbaka! - Hur då? Jag når inte visarna!
Men snälla nån...
De måste skynda sig. Mindre än en minut kvar.
- Vi hinner inte, Jack! - Det måste gå!
Titta!
Och tre, två, ett...
Varför slår inte Big Ben?
- Er klocka går kanske före. - Den går aldrig före.
Big Ben är släckt.
Tänd klockan igen, Jack.
Titta, nu är Big Ben tänd igen.
Men den går fel. Klockan måste ha stannat.
- Det är Back. - Han hinner!
Nej! Släpp inte in honom förrän klockan slår tolv!
- Men... - Nu, herr Frye!
Lås, herr Frye!
Hallå!
- Hallå, släpp in oss! - Snälla!
Hallå?
Hallå!
Jane.
Vi...
Vi ska flyga drake.
- Där, fönstret där det lyser. - Det första?
- Spring, så sköter jag linan. - Skynda på!
- Titta ut! - Titta, då!
Hallå!
Han kommer aldrig att se det.
Vi går in!
- Släpp in oss! - Snälla, vi måste få komma in!
Tack!
- Skynda er, herr Back! - Va?!
- Vad är nu det här? - Det vi har letat efter.
Tre, två, ett...
Eld!
Herr Briggare...
Äntligen går Big Ben rätt.
Och den här biten ska sitta här uppe.
Var ska den här sitta?
- Där? - Och den här ska sitta där.
- Gör det nåt att det är i småbitar? - Det är giltigt om alla bitar är med.
Jaså?
Georgie, det saknas en hörnbit med namnteckningar på. Minns du den?
Jag måste ha slängt den. Förlåt, pappa.
- Det går bra ändå. - Nej, det gör det inte.
Ni har ett bekymmer, Back.
Utan namnteckningarna har ni inga aktier.
Inget hus.
- Ni har ingenting. - Va?
- Han vet att du har aktierna. - Han har planerat det här.
Ut med barnen härifrån. Jag har fått nog av deras lögner.
Våga inte förolämpa mina barn.
Våga inte!
De ljuger inte, och det vet ni!
Jag skulle ha trott på dem tidigare.
Ni förstod direkt vad han är för en, eller hur?
Ta huset!
Varsågod. Jag har allt jag behöver här.
Han har rätt, Willie.
Morbror Stål?
Vad i hela världen gör morbror här?
En liten fågel har viskat i mitt öra...
...att du har försökt lura familjen Back på deras aktier i banken.
Det stämmer.
Och jag har hört att du sagt till hela London att jag har blivit stollig.
Det enda stolliga jag gjort var att låta dig sköta banken.
Jag har ju fördubblat bankens vinst.
Ja, genom att tömma kundernas fickor.
Deras förtroende för oss har byggt banken.
Du har slösat bort vartenda uns av deras tilltro.
Men Willie...
Jag är tillbaka och du ska bort.
- Visa min systerson på dörren. - Det ska bli, herr Stål.
Låt bli!
Du klarar inte av att driva banken!
Vi får väl se.
Jag sjunger kanske på sista versen...
...men än är det fart på gubben.
När folk har sagt att du är färdig
att du snart är klart passé
svara: "Nej, minsann, jag vet vad jag kan"
"och har så mycket kvar att ge"
Om ditt liv har blitt en soppa sluta deppa, upp och hoppa
Då kan allt bli riktigt lysande för dig
Du får...
- ...med mig! - Gick till en bank, stängsel och plank
- Gick vilse i dimma, koka och rimma - Ta en liten
- Ta en liten sväng i ljuset
- John, kan du lyfta ner mina fötter? - Javisst.
- Roligt att ha er tillbaka, herr Stål. - Tack, Mikael.
Era aktier, förresten...
Inget att prata om. Spar dem till familjen.
Nu förstår jag inte.
Jag ska berätta en liten historia.
Det var en gång...
...en man med träben...
Nu blev det fel.
Den handlar om en pojke som hette Mikael.
Mikael ville ge sina två pence till en fågeltant.
Men efter lite övertalning...
...beslöt han att ge dem till sin far.
Mikaels far, er farfar...
...gav pengarna till den här banken...
...och bad oss vakta dem noga.
Det gjorde vi.
Och efter flera kloka investeringar...
...om jag får säga det själv...
...har dessa två pence vuxit till en nätt liten summa.
- Är det sant? - Ja, Mikael.
Det räcker faktiskt till att betala av lånet.
Huset är ert.
Vilken underbar dag att komma hem.
- Se vilka vackra körsbärsblommor. - De är så vackra.
Jag ska måla av dem.
- Hur är det med dig, Jane? - Vad menar du?
Han undrar över dig och den stilige lykttändaren.
- Nej, vi är bara vänner. - Jo, säkert...
Vad är det här?
- Vårmarknaden! Vi kan väl få gå dit? - Snälla!
- Ja, varför inte? - Hurra! Kom, pappa!
- Åk pariserhjulet med oss. - Ja, Jane också.
- Bara om du åker med, Ellen. - Aldrig i livet att jag gör det.
Följ mig! Följ mig!
Ja, ja... Nu är det min tur.
Få se, då.
GRÄSET FÅR EJ BETRÄDAS
Kom och pröva på pariserhjulet!
Georgie!
Spring inte så fort!
Titta på pariserhjulet!
Ponnyhästar!
Tänk, en ballong kan vara som livet
och flyga så högt som det går
Fyll den med hopp och glädje, helt givet
Ja, himmel och hav, då en luftfärd du får
Se, vad göms inuti?
Hörs en fin melodi?
Nåt händer, och allt känns lätt
- Kan vi köpa ballonger? - Det är klart vi kan. Kom!
Ja, nåt hemligt uppstår
Jag tror barnen förstår
Du svävar när allt känns lätt
Vi vill ha några av era finaste ballonger.
Det ska bli.
Men välj noga, mina kära små.
Många väljer fel ballong.
Se till att välja den som är rätt för dig.
Vilken vill du ha?
- Ni kan väl börja, herrn? - Jag?
Jag har inte hållit i en ballong sen jag var barn.
- Då har ni glömt hur det är. - Att hålla i en ballong?
Att vara barn!
Hittar du rätt händer snart
något helt underbart
Kan du skåda dig själv kommer hjärtat ta fart
Nåt förtrollande sker och du tyngs inte mer
För det vänder när allt känns lätt
Pappa!
Jag är pojke på nytt, alla sorger har flytt
För nåt händer när allt känns lätt
Mikael!
Hög och glatt ger jag hals i en flygande vals
Ja, det vänder när allt känns lätt
Jane, nu minns jag! Alltihop är sant!
Allt det omöjliga vi inbillade oss med Mary Poppins... Alltihop hände!
Allt blev härligt och glatt Jag kan tänka mig att
fara runt och med fåglarna leka tafatt
Vilken svindlande höjd Vilken glädje och fröjd
Ja, det vänder när allt känns lätt
Pappa!
Välj en ballong.
- Vilken ballong ska du ha? - Den här.
Jag lyfter!
Vi lättar från marken, far upp över parken
Ett virvlande, vindlande språng
Ja, mot molnen vi for, så vi känner och tror på
det magiska i en ballong
Den tiden som går förvandlas till minnen
Det vet jag med säkerhet
Möt livet du får med vidöppna sinnen
Vad framtiden bär är det ingen som vet
- Den här ser ut som du. - Hur vet du det?
Tappa inte bort henne!
Nej då, amiral!
Jag stiger mot skyn, vilken underbar syn
Ja, tillsammans vi flyger och far
Vi får dela, min vän, just den här himmelen
som bara London har
Vill ni också pröva en, herrn?
- Tja, det kan jag väl göra. - Så bra, vännen.
Välj noga.
Ja... det vänder när allt känns lätt.
Här blir stökigt, förstås, men då kan jag gå loss
Putsa stjärnor och moln
Ellen, ta hjälp av oss
Ge din ovän en chans i en luftburen dans
För det vänder när allt känns lätt
Jag lättar ankar!
Ta ut kursen, herr Briggare!
Det ska bli, amiral!
Om ditt liv är för tungt
andas djupt, ta det lugnt
Det vänder när allt känns lätt
Vilket lyft det kan bli Ja, precis som magi
För det vänder när allt känns lätt
Flyg i väg som vi gör och sjung med i vår kör
När du svävar så lättar såklart ditt humör
Och den lycka vi fann är förunderligt sann
Livet vänder när allt känns lätt, lätt
Det vänder när allt känns lätt
Det är klart, till i morgon har de vuxna glömt det här.
Det gör de alltid.
Bara en ballong kvar, Mary Poppins.
Den måste vara din.
Ja, den måste väl vara det.
Praktiskt taget perfekt på alla sätt.
- Välkomna hem. - Visst är det skönt att vara tillbaka?
Väldigt skönt.
Tänk att få känna så mycket glädje och förundran igen.
Jag trodde att den dörren var stängd.
- Kom! - Försten upp för trapporna!
Vänta på mig!
Det är dags.
Hon har gett sig av, eller hur?
Tack, Mary Poppins.
Adjö.
Jag ska inte glömma, Mary Poppins. Jag lovar.
Känn dig trygg i allt du gör
Det finns magi där ovanför
Har du sett, så skön och underbar
Det är himmelen som bara London
har
Översättning: Nicklas Källén Svensk Medietext
Ansvarig utgivare: Eric Broberg Walt Disney Company Nordic